За бивше ченге, доста смело влизаш с взлом.
Мъжът работещ тук е крадец.
Искам да разбера как да го хвана.
Освен това, лошите крадат, а аз оставям нещо.
Рационализация? - Не. Охранителна техника за 200$...
не е рационализация.
Нащрек си, нали?
Два плъха се сношават на долния етаж.
Иначе сме сами. - Ами...
Ако можеше да работиш денем, нямаше да ми трябват "бръмбари".
Вики, чудех се...
какво ще правиш утре вечер?
Щях да печатам записите от подслушването. Защо?
Мои картини участват в изложба и се чудех дали...
Изложба на изящни изкуства? - Наречена е "Мрачни видения".
Вдъхновена от тъмната страна на човешката природа.
И искаш да те придружа?
Рядко се показвам публично по този начин...
и искам да го споделя с някой по-специален за мен.
Ами... добре. За мен е чест.
Просто съм изненадана, че не искаш да вземеш някоя от онези...
натруфени мацки, с които обикновено си похапваш.
Ти си различна. Ще ми дадеш откровено мнение.
Мисля, че ще за заинтересуваш от тематиката на картините ми.
Добре, покана и загадка. Как да откажа на това?
Много добре.
Истинска среща, а?
Споменах ли, че някой се качва по стълбите?
Не.
Някой се качва по стълбите. - Добре.
Знаеш ли какво? Твоите...
наблюдателки умения има какво още да покажат.
Тук е Мая. Вдъхновете ме.
Къде беше, по дяволите? След всичко снощи...
поне можеше да дойдеш, както обеща.
Имам галерия с празни стени...
изложба е утре вечер и няма кой да ми помогне с подреждането.
Само оптимизмът ми ме накара да вярвам...
че този път ще спазиш обещанието си.
Честността явно не е силната ти страна, нали?
Дано този с който си, го разбира. Не се безпокой, няма да те чакам.
Защо си увиснал, приятел?
Не си си имал работа с Мая.
Ехо?
Не ми играй игрички. Не съм в настроение.
.:: КРЪВНИ ВРЪЗКИ ::.
Сезон 2, Епизод 6 "Убийствени бои"
Подслушването свърши работа. Човекът продавал нови технологии на Китай.
Да видим до къде би стигнал за да си намери работа.
Добре ли си? - Да.
Имаше проблем с изложбата довечера.
Нека отгатна. Искаш друг за компания.
Не е толкова просто. Собственикът на галерията изчезна.
Не го ли правят след провал на изложбата?
Гаджето му, Мая, ме помоли да го намеря и аз се сетих за теб.
Естествено. - Тя е талантливо и сладко момиче.
Вярна, любяща.
Това представяне ли е или рекламен клип?
Тя е добър приятел. Не мога да я гледам така угрижена.
Добре, доведи я. Ще говоря с нея. - Знаех, че ще се заемеш.
Мая?
Ти ли си частният детектив? - Да, Вики Нелсън.
Хубаво мастило. - Твоето, също. Оригинален мотив.
Това Бартани ли е? - Ами, не. Това е...
Астарот. - Мислех, че знам всички...
татуировчици в града. Сигурно е нов.
Разкажи ми за приятеля си.
Джуд трябваше да открие изложбата, но изчезна.
Някакво съобщение? Знаеш ли къде е отишъл?
Понякога го прихващат бесните. - Бяга щом се сдърпате.
Да.
Остави ми гадно съобщение вчера следобед, като не отидох да помогна.
Не би изчезнал точно преди откриване.
Джуд е чудат, но не е луд.
Ти къде беше вчера? Защо не му помогна с откриването?
Живеех си живота.
Бях се отворила за вселената.
Търсех вдъхновение.
Добре. Ето какво.
Джуд го няма отскоро, така че засега мога само...
да звънна в хотелите и да видя дали не се крие.
А довечера в галерията ще разпитам приятелите му, може да знаят нещо.
Типично за Джуд. Толкова егоистично.
Благодаря.
Сладка? Любяща? Вярна?
Тя е...
Трябва да и помогна с откриването.
Корийн?
Добре. Значи... давай.
Говори с хората. Виж дали някой знае, къде се крие Джуд.
Обожавам това. Да се движа сред хора на изкуството.
Това е добре. Поне едната от нас обича.
Хайде, върви. Бъди превзета...
или както там се държат те.
Какво, по дяволите...
Хенри!
"Ей, чихуахуа!" - Тази е моя.
Забравете да я купите!
Фицрой не публикува много често.
Благодаря.
Трябва да сте бърза, за да получите питие. Всички тук носят на пиене.
Тези луди скулптуристи.
Съжалявам.
Не включих, че вие сте вдъхновението. Възхитително!
Да бе. - Фицрой добре попълва празнината...
между илюстрации и изящно изкуство, нали?
Да. Хенри запълва много празнини.
Покровител съм на тази галерия.
Когато трябва да се остърже духа на времето и да изцеди сока...
няма по-добър от Джуд. - Споменавайки Джуд...
искам да го поздравя. - Едва ли ще го видите тук.
Обичайните яростни изблици, между Джуд и Мая.
Още една кръпка, а? - Не е останало много за кърпене.
Чух, че Мая смята да закрие изложбата на Джуд и...
да започне нещо ново. - Разкажете ми!
Харесва ли ти изложбата?
Бива.
Не ме разбирай погрешно. Обожавам мрачното.
Но някои неща са просто прекалени.
Казват, "Вижте ме, колко съм мрачен и депресиран. Ще си отрежа ухото."
Но това парче? Направо кърти!
Харесва ми раздвоението, пасторалния пейзаж...
намека за насилие от прозореца.
Привличана те неудържимо. - Много готино.
Така ли, защо?
Вярно ли? Това е твоя творба? - Да.
Значи наистина я харесваш?
Наистина?
Благодаря.
Студено е!
Така, да видим какво имаме тук.
Доста е зловещо как само е поставен по този начин.
Събираш идеи за коледна картичка? - Ще си отива на върха на елхата.
Задръж.
Късметлии ли сме или не? Човекът има портфейл.
Да хвърлим един поглед.
Добре. Ето печелившия участник.
Джуд Марстенс.
Добър вечер, дами. Радвам се да ви видя.
Благодаря. - Какво?
Носиш рокля! - Да, знам. Очаквам майтапи.
Хайде. Казвай, каквото ще казваш.
Красива си.
По-добре се ограничи само с майтапи.
Какво откри?
Приятелите на Джуд са две типа.
Мразещите Мая мислят, че е арогантна и властна.
Другите мислят, че от нея струи светлина.
"Пробивна" я наричат приятелите.
Мая има своите положителни черти..
Кажи тогава, какво има между вас? - Приятели сме.
Срещнах я на изложба преди месец, харесах възгледите и работата и.
Приятели. - Я стига! Малко е млада за мен.
Не са ли всички такива?
Между другото мисля, че ми дължиш комисионна за това.
Поне уцелил ли съм пистолета? - Знаеш, че предпочитам "Берета".
Госпожице, какво открихте?
Тайрън е зодия Лъв, асцендент Юпитер. Рисува от 12 годишен.
Това е първата му изложба. И е алергичен към гъши пух.
Откри ли нещо за Джуд?
А, да! Тайрън каза, че на Джуд му е тежала...
скъпата издръжка на Мая.
Мая възприема света буквално.
Това е нейният начин да не се цензурира сама.
Възхитително е, а не странно. - Как ти беше името?
Ето я Мая, хич не се самоцензурира.
Изглежда съкрушена от изчезването на Джуд.
Извинете ме.
Само приятели. Да бе.
Същия символ, като на ръката на Мая.
Трябва да е нещо като подпис, изглежда много художествен.
Отивам да си взема фотоапарата от гардероба.
Джуд Марстенс бил ли е художник? - Не знам. Защо?
Инспектор Майк Селучи.
Ако е бил, то цените на картините му току що скочиха.
Какво можете да ми кажете за графика на Джуд последния ден?
Не се видяхме в този ден.
Предполагам е бил зает с изложбата.
Хората говорят, че сте се карали онази нощ.
Да, карахме се. Правехме го често.
Ние сме емоционални хора. Не съм го убила и не знам кой е бил.
Добре. Може да имам още въпроси, така че не се отдалечавайте.
Твърде много ли е, че искам да си по-човечен?
Съжалявам, но само хората могат да молят за човещина.
Помогни ми да докажа, че е невинна.
Ще ти помогна да намериш убиеца на Джуд Марстенс.
Само това мога да ти обещая.
Благодаря, докторе. - Между другото...
Капитан "Полунощ" е извън контрол.
Дръж го на къс повод, става ли?
Тук имаше много тестостерон!
Имаш ли нещо пикантно за мен?
Доста. Той се е удавил.
Намерен е на празен паркинг. - Не съм споменавала вода.
Боя.
Намерила си боя в дробовете му?
Маслена боя. Дробовете му са пълни. - Било е доста неприятно.
Как се е озовала там? С маркуч в гърлото ли?
Щеше да има ожулвания по трахеята или небцето.
Накрали са го да я погълне? - Няма следи от боя по зъбите...
по венците, гърлото и Евстахиевата тръба.
Мехурчета в боята сочат, че е дошла отвътре.
Как е възможно? - Не знам. Невъзможно е.
Не е ли чудесно?
Благодаря ти за помощта.
Няма защо. Беше в затруднение и ти трябваше помощ.
Има ли нещо, което не си казала на полицията?
Говорих с Джуд по-рано.
Точно тук. Скарахме се.
Обичайният скандал ли беше? - Не. По-лош.
Откри, че имам друга връзка.
Направо побесня.
Скъсахме, но обещах да дойда, да помогна за изложбата.
Няма да помниш този разговор.
Ще бъдеш спокойна. Ще вярваш, че всичко ще се оправи.
Може да ми помогнеш с това вино.
Ще се оправя.
Боя в дробовете му. Някаква идея как е станало? Странно.
Научил си се как да премълчаваш, Хенри.
Мая занимавала ли се е с вещерство? - Аз поне не знам.
Чудех за символът, с който подписва картините си. Този на ръката и.
Просто артистична прищявка.
Като онзи певец. Или се е върнал към името си?
Хайде, Хенри. И двамата знаем, че символите концентрират енергия.
Могат да са опасни в грешните ръце. Ако върши неща, които не разбира...
Разпитах я. Не е замесена.
Това ли беше?
Край с разследването? - Не и на Мая.
Джуд трябва да е имал врагове.
Според хората в галерията е била Мая.
Имала е няколко...
недискретни прояви. - И какво?
Ако е имала връзка, щеше да ти каже, нали?
Казала ли ти е?
Да.
И не. - Явно я предпазваш от нещо.
Въпросът е, от какво?
Бях емоционално отдадена на Джуд.
В превод, "Срещах се с други мъже".
Трябва ми списък с имена. - Това няма никаква връзка!
Скриеш ли нещо такова от полицията, ще се върне като бумеранг. Гаранция!
Но те няма да са любезни като мен.
Това ли е "любезно"? - Ехо!
Да платя картините, ако е удобно? - Тъкмо навреме, скъпи Ангъс.
Приятно е да видя приятелско лице.
Имам си работа. Може ли да говорим по-късно?
Здрасти отново.
С нетърпение очаквам да ви закова на стената си.
Ще ти трябва по-голям чук.
Не ми пука какво казва Хенри. Мая лъже.
Знае нещо за убийството на Джуд.
Знаеш ли кого да разпиташ? Тайрън.
Знаел я е, като е била Инид Уаймън. На бас, че си е вещица. В смисъл...
Всички свързани с Хенри, просто обичат черната магия.
Аз не обичам черната магия! - Ама тя те обича.
Слушай! Ако той пита за мен, се дръж естествено, ясно?
Благодаря ти, че ми помогна да се разсея от скръбта.
Искам да знаеш, че съм насреща.
Може пък, такова...
За в бъдеще можем да... - Нека не говорим за това?
Просто, сега като си свободна...
Знаеш как бях с Джуд.
Сърцето ми е разбито точно сега.
Съмнявам се, любов моя.
Под тази скърбяща външност, ти си студена като лед.
Като изляза от банята, искам да те няма. Остави чека на бара.
Отворено е.
Здрасти! Аз съм Вики Нелсън. Корийн каза ли, че ще мина? Следователката!
Здрасти. - Прекъсвам ли нещо?
Не. Но трябва да е покрито, иначе прахът полепва по бялата боя.
Добре, добре.
Ами Корийн, за теб ли работи? - Да. Тя е дясната ми ръка.
Тя каза, че познаваш Инид, тоест Мая.
Да. Познавах Инид по-добре, отколкото сега Мая, това е сигурно.
Слушай, не съм по празните приказки, така че направо на въпроса.
Искам да знам, ако знаеш, дали Мая е изневерявала на Джуд?
Да. Ангъс Стретъм души наоколо от месеци.
В смисъл, защо мислиш, че купува всички тези картини?
Ясно.
Може ли да... - Не! Още не искам да я показвам.
Само един поглед? - Не, остави я! Сериозно...
още не е готова. - Добре.
Слушай. Мислех да взема билети за шоуто на Уорхол.
Знаеш ли дали Корийн харесва Уорхол?
Нямам никаква представа.
Но, ето визитката ми. Номерът е най-отдолу. Тя вдига телефона.
Можеш сам да я питаш, Пикасо.
Благодаря за информацията. - И аз!
Ще те оставя да твориш.
Някой местил ли е картината ми?
Ангъс?
Ехо!
Не е прострелян, няма прободни рани.
Вероятно задушаване, като предишния.
Тялото е още сравнително топло.
Не се е вкочанил. - Не, мъртъв е не повече от 4 часа.
Няма и портфейл този път. - Не всеки ден е Великден.
Какво каза свидетелката? - Появил се е между 14:45 и15:00.
Доста кратък период. Сигурна ли?
Бързала е за любимият си сериал.
Сега е точно 16:00. Час на смъртта, някъде по пладне.
Може да е било любовен скандал. - Да, червилото. Видях го.
Ракетата в полет, сещаш ли се?
В смисъл, една обедна авантюра не би навредила!
Освен на него.
Така значи!
Имаме двама мъртъвци на стол, на същия празен паркинг.
На бас, че нямат връзка, а? - Няма да се хвана, рожбо!
Без майтап.
Какво би трябвало да гледа тоя?
Така. От тук до галерията на Джуд Марстенс е...
Колко? 30 мин. максимум, според задръстванията.
Достатъчно време, тялото да цъфне тук, нали? Но по сред бял ден!
Много дръзко. - Да, така е.
Добре, да видим какво ще каже съдебния лекар.
Ето нещо интересно: "Ако жигосаш този символ на челото на врага си,
ще бъде мъртъв до седмица." Страхотно!
Смъртоносен талисман?
Талисманите не убиват хора. Хората убиват хора.
Ето го! Знаех, че съм го виждала.
Това е. Чуй: "Символът за защита от зло... "
По-точно, за защита от демони.
Много благодаря. "Демонология на Коруин."
Откъде намираш всичкото това? - Антикварни книжарници, интернет...
разпродажби.
Слушай, ако нямаш нужда от нещо друго...
Имаш планове.
Да. - Върви.
Изчезвай. - Благодаря ти.
Хубаво е, че всички други имат планове.
Името Ангъс Стретъм говори ли ти нещо?
Да, той покровителства Мая. Купи три картини от изложбата.
Нещо друго? - Сигурна съм, че имат връзка.
Ще го докажем съвсем скоро.
Мъртъв ли е?
Намерен е на същия паркинг, където и Джуд Марстенс.
Дробове пълни с боя. За последно помощникът му го е видял жив...
е отивал към галерията, за да финализира сделка.
Знам. Бях там. - Наистина ли?
Това те прави другия, видял го жив за последно...
Мая е последната.
Става все по-подозрителна.
Чуй това.
Преди 6 години...
Мая, наричана тогава Инид Уаймън...
намушкала приятеля си с нож за рисуване.
Твърдяла, че е порив на изкуството. Приятелят и не повдигнал обвинение.
А относно боята в дробовете? Според мен, това е подписът и.
Оригинален акт на насилие. Хора, като художествени творби.
Трябва да е била е много сбъркана. - Егоизъм до степен на социопатия.
Хенри твърди, че е невинна. - Ти как мислиш?
Не знам.
Вече имам основания, да я прибера за разпит, но...
Ще ми е нужна помощта ти.
Хенри? - Да.
Ако той я предпазва, кой знае какво ще направи.
Вики Нелсън, дресьор на вампири, на вашите услуги.
Кой е този?
Едно от първите гаджета на майка. Дори не си спомням името му.
Дали не беше...
Рейнхолд? Не.
Хенрик? Харолд?
Картината се казва "Майка". Това майка ти ли е?
Била е красива. - Щеше да я харесаш, Хенри.
Беше страхотна художничка. - Каквато майката, такава и щерката.
Аз съм съвършен клонинг. Изкуството, провалените връзки.
Поне, за разлика от мама, никой от гаджетата ми не ме удрял.
без мое съгласие. Това от къде дойде?
Това е един мой сън.
От времето, когато бях дете.
Майка ми е с този мъж.
Щастливи са и се смеят.
И тогава, докато мигна, той се превръща в това...
нещо. Само зъби и нокти.
И я поглъща.
И докато я поглъща...
поглежда нагоре.
Вижда ме...
и се усмихва.
Звучи като чудовище.
Не. Такива бяха следващите гаджета.
Всъщност, мисля, че го обичах.
Много е извратено, нали?
Добре дошла в клуба.
Бузите и са много зачервени.
Съжалявам за всичко, през което си преминала.
Защо съжаляваш?
Вината не е твоя.
Мая, недей.
Мислех, че искаш това. - Не бива.
Можем да правим, каквото поискаме.
Не ме искаш.
Не мислиш за мен по този начин.
Не, Хенри. Аз...
Не мога. Аз дори не мисля за теб по този начин.
Разбирам.
Инспекторе? - Фицрой.
Г-це Уаймън? - Това не е името ми.
Наричайте се както желаете. Но ще трябва да дойдете...
да ви разпитаме за убийствата... на Джуд Марстенс и Ангъс Стретъм.
Ангъс е мъртъв? - Да го направим по лесния начин.
Идвате с мен или взимам заповед. Изборът е ваш.
Тя казва истината. Не знае!
Мога и сама. - Правиш голяма грешка.
Махни си ръката.
Или какво? - Хенри! Само няколко въпроса.
Опитвал съм въпросите му и преди.
Да вървим.
Тя е невинна. Чувствам го.
Това вече не е достатъчно.
Тя ще трябва да го докаже.
Добре.
Това беше чудесно.
Не това би казал Франклин.
Кой е Франклин? - Едуард Франклин.
Бил е местен художник.
Всъщност, той е моята муза.
Според него храната е необходимост, но също така и разсейва.
Не съм чувала за него. - Никой не е.
Умрял е разорен, в самота и безизвестност.
Купих някои от нещата му на разпродажба от роднините му.
Музите не трябва ли да вдъхновяват?
Той ме вдъхновява. Пожертвал е всичко...
земята си, семейството, накрая и живота си. Всичко.
В преследване на мечтата си.
Написано в артистичния му манифест.
"Истинското творчество не може да съществува без жертва."
Бих искала да видя работата му. Това ли е?
Стой! Много деликатно платно.
Искам да стои покрито засега.
Но... мога да ти го покажа следващия път, като дойдеш.
Има и други начини да си уредиш втора среща.
Наздраве.
Благодаря.
Две тела бяха оставени тук.
Трябва да има някаква улика.
Хенри, това е улика! Остави го!
Не е време за хумор.
Какво има в момиче? Защо е толкова специална? Толкова ли е вкусна?
Не е това. Познавах майката на Мая. Грижех се за нея.
Грижех се и за Мая. - Какво, били сте малко семейство?
Най-близко до това, което съм имал.
Но щом се разкрих пред майка и, тя се паникьоса.
Помисли, че бих я наранил. Да нараня Мая.
Никога не бих.
Това обяснява татуировките за защита от демони.
Тя не превъзмогна вярата си, че съм зло.
Направи всичко възможно, да не мога да се върна в живота им.
И не си виждал Мая до сега.
Мая беше удивително дете.
Имаше необикновена енергия.
Толкова чиста, толкова жива.
Нещата се променят. Хората се сломяват.
Тя е същият човек, когото познавах.
Просто и трябва малко помощ.
Вината не е твоя, Хенри. Понякога на хората не може да се помогне.
Трябва да има нещо тук.
И двете тела бяха оставени тук.
Мястото трябва да е важно.
Ето го, "Хамънд 596".
Накрая на глуха улица.
Собственост на минна компания "Чартууд пропъртис" от 10 години.
А преди това?
Това е странно. - Кое е странно?
Имотът е собственост на Едуард Франклин.
Тайрън говори за художник с това име цяла нощ.
Едуард Франклин е бил музата му. - Какво съвпадение.
Не вярвам в съвпаденията.
Добре, да опитаме пак.
Кога за последно видя Ангъс Стретъм? - Рисувате ли, инспекторе?
Не рисувам. Арестувам хора, които не отговарят на въпросите ми.
Това правя. - Не знам кой е убил Ангъс.
И не знам кой е убил Джуд. - Ясно.
Таиш омраза към мъжете, нали?
Обичам мъжете. - Не, правиш секс с мъжете.
И без обстоен анализ на картините ти се вижда...
че имаш някои проблеми.
Ако искам да убия някого, ще го направя с четка.
Всеки си начин да се справя, инспекторе. Какъв е вашия?
Открих Едуард Франклин. Да ти прочета некролога му?
Цитирам: "Едуард Франклин, починал на 2 септември, 1992.
Жива племенница, Рейчъл Франклин Филипс." Край на цитата.
Това ли е? - Колко тъжно.
Да. Говорих с племенницата. Казва, че е бил странен...
и ставал по-странен с възрастта. Накрая се е обесил.
Тайрън каза, че е имал манифест. - Да, тя го изпрати.
Чуй това: "Изкуство без страст е само шум за очите.
Ако ръката не служи на изкуството, отрежи я.
Плътта трябва да е обект на идеята... " Дрън, дрън!
70 страници с подобни глупости.
Толкова много думи, а оставя празно платно, като предсмъртно писмо?
Странно. Оставил е толкова малко...
а Тайрън говори за Франклин сякаш го е познавал цял живот.
Бил е дете, когато се е самоубил. Да не би да има дневника му?
Има една от картините му. - Не е възможно.
Племенницата каза, че е унищожила всичките, освен едно празно платно.
Може да я е оставил, преди да умре.
Добре, това ще прозвучи странно. Супер!
Според Тайрън, Франклин е бил обсебен.
Жертвал се е за изкуството си. - Мислех си...
Имаме две убийства, като жертвите изчезват без свидетели, нали?
Двете тела се появяват с боя, директно вкарана в дробовете им.
Не знаем как е станало. И за капак, телата са открити позиционирани...
на празнен паркинг, преди това собственост на обсебения художник.
Казано така, звучи леко невероятно.
Ами ако саможертвата му не е останала незабелязана?
Ами ако той има нещо общо с това?
Неговият призрак ли? - Може би.
Цялата тази страст, обсебване и лудост.
Ами ако някак си го държат тук?
Ако е прехвърлил всичко върху празното платно.
Значи Тайрън е... - Не, Корийн!
Може да е в опасност. - Ако платното е у Тайрън...
и не е бил наранен, трябва да се запиташ защо.
Той не е лош човек.. - Не казвам, че е лош човек.
Не искаш ли да узнаеш със сигурност?
Отворено е.
Корийн, здравей! - Реших, че ще искаш да хапнеш.
В лош момент ли те хващам? - Тъкмо рисувах.
Смутих концентрацията ти, нали? - Няма нищо.
Е, обядът е готов. - Да вземем чинии.
Добре.
Моля те, нека не е празно!
Чу ли нещо? - Не, нищо.
Нещо падна.
Понякога ентусиазмът ми прекалява. Видях часа, и ако до 15 минути...
не се върна в офиса съм мъртва.
Ами яденето?
Ще се реванширам, става ли? - Добре.
Казах ти, че не може да и се вярва.
Предупредих те за поддаването на развлечения.
Жертвах всичко за изкуството си.
Какво си готов да жертваш?
Всичко.
"Аз искам да те заведа...
"на една земя, високо издигната.
"Моля те, ела хвани ръката ми...
"на тази земя, толкоз високо.
"Аз ще ти покажа пътя...
"ще те накарам да останеш, ще те изям жива!"
Така! Вече знаем, че Тайрън определено е невинен. Нали?
Определено? Може би.
Видяла си картината и е била лош натюрморт.
Нито за бензиностанция, нито за галерия.
Голям критик се извъди. Или винаги плюеш артистичното общество?
Слушай! Опитвам се да оневиня приятелката ти, ясно?
Знаеш ли? Мисля, че с Хенри трябва да говорим с племенницата отново.
Добре. Какво трябва да правя? - Стой тук. Връщам се до час два.
Не отиваме при племенницата. Защо трябваше да си тръгнем?
Разглеждах манифеста на Франклин, докато говорехме, и ме осени.
"Най-истинското изкуство е човешкият портрет.
Лицето е чисто отражение на душата."
Мислиш ли, че авторът на това някога е рисувал натюрморт?
Мисля, че знам защо държиш Корийн в неведение. Приятелят и крие нещо.
Мислиш ли?
Има ли нещо? - Тайрън го няма.
Откри ли нещо?
Тези са сравнително нови. Не знам, как би изглеждало обсебено платно.
По-добре да сме сигурни, отколкото да съжаляваме.
Хенри? - Какво откри?
Беше до телефона му. Трябва да се върнем в офиса.
Корийн! Донесох ти нещо. - Тайрън! Какво правиш тук?
Дано ти хареса.
Благодаря. Това е... - Разопаковай го, глупаче.
Направо е... чудесно.
Наистина.
Извини ме.
Вики Нелсън...
Трябва да се научиш да цениш изкуството.
Не!
Какво правиш? - Ти и приятелката ти...
застрашихте го. Застрашихте това, което се опитва да направи!
И знам, че това е само защото не разбираш.
Трябва да се научиш да попиваш изображението.
Да позволиш на цветовете да се разлеят в теб.
Да я оставиш да проникне!
Съжалявам, Корийн! Това е единствения начин!
Ти го разсейваш.
Корийн!
Не!
Не знаете, какво сторихте.
Корийн!
Принципно смятам унищожаването на изкуство за престъпление.
Мисля, че е време да направим изключение.
"Ако се чувстваш така, сякаш светът е застинал.
"Tова може да е сън или проекция на волята ми.
"Живо като избелели снимки, уловени и в рамка.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2007